![](../tirapetita.gif) |
|
|
Simetria
bilateral, cefalització i moviment
|
En un primer
cas, les parts similars (com una imatge en un mirall) es situen a cada costat
d'un pla imaginari que divideix el cos en dues meitats, dreta i esquerra.
Parlem llavors de simetria bilateral. |
|
|
Figura
2.- Simetria bilateral en una rajada. Fotografia
d' Erling Svensen
|
|
Aquest pla
determina una direcció en l'espai sobre la qual es basarà
el moviment (=locomoció) de l'animal. L'extrem del cos que
s'enfronta al moviment l'anomenarem anterior i l'oposat serà
el posterior. |
|
|
Figura
3.- Simetria bilateral en un cuc de mar (anèl·lid poliquet).
Fotografia d'
Erling Svensen
|
|
Per
raons lògiques, a l'extrem anterior se situaran la
boca i els principals òrgans dels sentits,
especialment la vista i l'olfacte, a més a més del
cervell.
Per
aquest motiu, quan es dóna aquesta concentració
d'estructures, l'extrem anterior passa a denominar-se cap
i el procés evolutiu que s'ha produït s'anomena cefalització.
Figura
4.- Imatge d'un peix amb simetria bilateral i clara cefalització.
Fotografia d'
Erling Svensen
|
![](simetria6.jpg) |
|
|
Així
doncs, la cefalització no és més
que la concentració de totes aquestes estructures a l'extrem
anterior del cos.
|
|
|
Tots els animals
bilaterals (i tots els animals terrestres ho som) tenim el cos dividit
en regions que tenen com a referència aquest pla de simetria
(davant, darrere, esquerra i dreta) o la gravetat terrestre (dorsal
i ventral) |
|
![](chimaera2mini.jpg) |
Figura
5.- Imatges de les regions dorsal i ventral del peix Chimaera
mosntruosa. En passar el ratolí pel damunt es pot observar
la regió ventral.
Fotografies
d' Erling Svensen
|
|
|
Hi ha una
relació directa entre la capacitat de locomoció, la
simetria bilateral i la cefalització. A mesura que
un grup animal millora la seva locomoció necessita obtenir més
i millor informació del que té al davant, per la qual
cosa la seva cefalització és més intensa. |
|
Al
mateix temps, per obtenir informació a banda i banda
del seu davant, el cap pot girar a dreta i esquerra gràcies
a estar parcialment lluny de la resta del cos. Apareix així
el coll que permet el cap diferenciat.
Figura
6.- Imatge d'una tigresa siberiana amb les seves cries. Fotografia
de Michael K. Nichols, National
Geographic.com
|
![](tigresmini.jpg) |
|
|
|
|
|
![](../../Moluscs/linia.gif) |